Ja, det ved jeg. Tiden flyver. Det må være over et år siden.
Det er en flot gård.
Virkelig flot. Flotte marker... Smukt sted.
Elias. Det vigtigste er, at man har sin familie og sin tro.
Godnat.
Er det rigtigt?
Ved du hvad, Magdalena?
Du har et lys i dit hjerte, ligesom din mor og far.
Det var fantastisk at se jer igen. Det er en stor velsignelse for mig.
Tak. Gud velsigne jer og børnene.
Hej. Hallo?
Vil I køre med?
Men der er jo så langt at gå.
Og hvis det begynder at regne?
Er I sikre på, I ikke vil køre med? Så er vi hjemme på to minutter.
Ja. Jeg glemte noget i kirken, og så tænkte jeg, atjeg...
...ville sige farvel til mor og far, før jeg tog af sted.
Er I sikre på, at I ikke vil køre med?
I må gerne sidde foran, hvis I vil. Vil I sidde foran?
Sæt dig ned. Sæt dig ned.
Hej.
Døren var åben. Hvem skulle det ellers være?
Jeg har set lidt på dit blad.
Se på det.
Hvad tror du, mor og far ville have sagt til det?
Se på mig.
Det er kun Gud, som kan hjælpe dig nu.
Du må bede til Gud om, at Han skal komme og hjælpe jer nu.
Bed!
Fadervor, du som er i himlene...
...komme dit rige, helliget blive dit navn...
Fadervor...
Jeg er desværre nødt til at gå nu.
Hvilken vogn er du i?
Gå hen til det nærmeste toilet.
Du har 30 sekunder til at gå derhen.
Du har 30 sekunder. Spørg ikke igen.
Elias, koncentrér dig. Gå hen til det nærmeste toilet.
Foran dig på højre side er der et rødt håndtag ved siden af døren.
Hold det nede, og tving døren op. Gør det.
Ikke flere spørgsmål. Gør, som jeg siger. Nu.
Vær klartil at kaste tasken ud.
Hvad mener du? Hvem har sagt, at du får begge to igen?
Snart passerer du en bom, så en skov.
Vær klartil at kaste tasken.
Elias, vil du se dine børn igen eller ej? Elias?
Gør, som jeg siger.
Vær klartil at kaste tasken om tre sekunder.
Jeg slår dem ihjel, hvis du ikke kaster den nu.
Ser du mig nu?
Ja...
Se på mig.
Ser du mig?
Mm, ja tak.
Ja tak, mm, ja tak...
Hvad tror du på?
Er du religiøs, Carl Mørck?
Du har gjort noget dumt, men det ved du sikkert godt.
Ja, det har du nok ret i.
Nu dør børnene. Begge to. Det er din skyld, Carl.
Jeg tror, du er mere optaget af mig end af børnene.
Er du det?
Måske ses vi.
Du skal ikke tænke på hende nu. Det er dig og mig.
Ved du, hvad jeg er?
Nu tager vi én ting ad gangen. Nu svarer du først på mit spørgsmål.
Ved du, hvad jeg er?
Jeg er Djævelens søn.
Jeg ved, hvordan det lyder.
Jeg ved godt, hvordan det her lyder.
Jeg tror ikke, atjeg er Djævelens eneste udvalgte søn.
Jeg er én af hans mange sønner. Vi er hans soldater, kan man sige.
Han kom til mig, da jeg havde allermest brug for ham.
Han gjorde mig stærk, når jeg var svag.
Og så blevjeg hans. Fra da af.
Det har ingenting med børn at gøre.
Jeg forstår godt, at det kan virke sådan, men det har det ikke.
Jeg har fundet den reneste måde at tjene hans hellige mål på.
Færdig med det. Vi skal vinde over Gud.
Jeg tager troen fra dem, som tror. Fra barnet, forældrene, familien.
Alle mister deres tro, og så spreder det sig. Og nu...
Og nu...
Nu skal jeg også tage troen fra dig.
Du redder mennesker, som du aldrig har mødt. Selvfølgelig tror du.
Jeg har aldrig mødt nogen, der troede så meget som dig.
Jaså?
Ja, han er jo en lille dreng. Hvorfor er der så ingen, der hjælper ham?
Ville du ønske, Gud gav dig så mange kræfter, at du kunne stoppe mig?
Jeg tror, du vil huske den her dag.
Du var her...
...og det ændrede ikke noget.
Og Gud... kom aldrig.
Nu skal du tage den her...
Og så tager du hævn.
Så bliver du hans, så bliver du fri.
Stik mig.
Stik mig, så bliver du fri.
Nu skuffer du mig.
Nu har du set. Nu skal du leve.